Тоня Трайкова
Отделение

chitanka.info

Край децата си бдят върху столчето твърдо и тясно,

въпросителни в бяло, със сини дамги под очите,

на етажа, завинаги с болката трескава сраснал,

в безпристрастния хлад откъм моргата и от звездите.

Накъде ще вървят, щом на утрото сенките паднат

и животът на криви крака своя ход заклатушка

и внезапно се свие от гърч в суматоха и пяна

или просто безсилен лежи като мъртва кротушка.

За какво ни е тоя живот, който всичко ни взема

и затваря надеждата в шепа лекарства горчиви,

и от банката кръв се цеди, натежал като бреме,

и не пита, когато с последния хап си отива.

Нека, нека тече като буен поток в планината

и да скачат игриви пъстърви из бистрия бързей!

Ще го газят със смях и сред пръски в съня си децата,

а пък майките, будни, ще гледат как той се изплъзва.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.